Forrige episode handlet om tungrockens historie i USA.
De amerikanske bandene har vært mye viktigere enn jeg trodde.
Men tungrockens fedre er først og fremst britiske band -
- som Black Sabbath, Deep Purple og Led Zeppelin.
Jeg vil finne ut hvorfor denne musikken oppstod her.
Hvilken innvirkning hadde den i 60- og 70-årene?
Norske tekster: Thomas Kleivenes
TUNGROCKENS HISTORIE
På 60-tallet dukket det opp en rekke band som var tyngre enn noen andre før dem.
Men før tungrocken forandret en annen sjanger rocken - den britiske bluesbølgen.
Jeg spør blueslegenden John Mayall hvordan den banet vei for tungrocken.
Jeg har lyst til å snakke med deg om den britiske bluesbølgen.
John Mayall, J. Mayall & the Bluesbreakers De første årene ble den bare kalt R&B.
I USA er det en helt annen sjanger.
Det var noen spillesteder som frontet musikken.
Vi fikk spille det vi ville, og ble overrasket over at det fantes et publikum.
Hvorfor tror du denne musikken appellerte til unge musikere?
I alle generasjoner kommer det noe som treffer publikum.
Før bluesbølgen var det ti år med jazz.
Bluesen handler om situasjoner i folks liv og noe de kan kjenne seg igjen i.
Dave Lewis, forfatter Mange av disse karene hørte på amerikanske plater med John Lee Hooker, Muddy Waters.
Jimmy Page, Jeff Beck, Eric Clapton. Alle var store inspirasjonskilder.
De første britiske R&B-bandene, som The Yardbirds, -
Chris Welch, journalist - hadde en veldig nervøs spillestil. Veldig hurtig, nesten hysterisk.
De manglet kraft og dybde. Gradvis lærte de å sakke tempoet og bruke mer bass.
Alle de ulike måtene å spille på endret sounden.
Det var da de lærte seg å slappe av at bandene begynte å bli tyngre.
Hva har gitarister som Clapton, Page og Beck til felles?
Alt var basert på blues, men folk gjorde sin egen vri.
Eric var alltid mest opptatt av blues.
Beck og Page begynte med blues, men skapte raskt sine egne stiler.
I tillegg til Jeff Beck, Cream og The Yardbirds -
- var det først og fremst Led Zeppelin som forvandlet bluesen til noe mye tyngre.
Et av rockehistoriens mest berømte band. Ifølge Rolling Stone tidenes tyngste band.
Hva var Led Zeppelins tilknytning til bluesbølgen?
Hva gjorde sounden deres unik?
Led Zeppelin dukket opp midt i bluesbølgen.
Bare se på de to første platene.
2-3 år senere hadde de gått mye lenger enn Willie Dixon.
Billy Gibbons, ZZ Top Led Zeppelin blir av mange ansett for å være -
- utskytningsrampen for den tidlige tungrocken, og det stemmer.
Hvordan fikk Zeppelin tyngde? Hva bidro Jimmys gitar med?
Eddie Kramer, produsent Han hadde en røff gitarvreng og behersket den mesterlig.
Idet du hører at soloen dras i gang, kjenner du den igjen umiddelbart.
Hva var nytt med Robert Plants måte å være frontfigur på?
Frankie Banali, Quiet Riot Som vokalist var han en "gyllen gud". Han hadde attityden, utseendet, kroppsspråket.
Han var det største forbildet for andre vokalister.
Vi har fått lov til å bruke kontoret til Bill Curbishley, Robert Plants manager.
Vi prøvde å få Robert Plant og Jimmy Page med i denne serien, -
- men de takket nei.
Plant og Page ønsker ikke å bli forbundet med begrepet tungrock.
Selv om de var store inspirasjonskilder.
Jeg har aldri sett på dem som "tungrockere", -
- først og fremst fordi repertoaret er så mangfoldig og hovedsakelig akustisk.
Man kan vel si at uten Led Zeppelin, ingen "tungrock".
Men jeg vil aldri se på dem som et tungrockband.
Sabbath er nok det bandet som mer enn noen er selve definisjonen på et tungrockband.
Led Zeppelin så ikke på seg selv som et tungrockband.
Mange mener Black Sabbath skapte tungrocksounden.
Hvorfor regnes de som pionerene innenfor sjangeren?
Tusen takk!
Tidlig på 70-tallet skapte Black Sabbath en mørkere og nifsere sound.
Sabbaths hjemby Birmingham, midt i Englands industrielle hjerte.
Hvor fikk de inspirasjonen til denne sounden fra?
Hvordan var Birmingham på den tiden da Sabbath ble dannet?
Bill Ward, trommer, Black Sabbath Birmingham er trist og regnfullt med fabrikker som spyr ut røyk.
Man kan enten jobbe på fabrikk, havne i fengsel eller være gangster.
Geezer Butler, bass, Black Sabbath Birmingham ble rasert under andre verdenskrig.
Det er fremdeles mange utbombede bygninger der.
Butikken på hjørnet der hvor jeg vokste opp, ligger i ruiner.
Vi bodde i et arbeiderstrøk.
Mange innvandrere, veldig blandet befolkning, både etnisk og kulturelt.
Mye slåssing i gatene.
Hvordan påvirket denne harde virkeligheten Black Sabbaths sound?
Vi hadde våre tanker om motkulturen og fredsbevegelsene.
Men vi tenkte alle at "det var vel og bra, men det er ikke dette som skjer nå".
"Jeg sitter og ser på en som blir rundjult."
Musikken vår handlet om det som skjedde rundt oss.
Det hadde enorm innvirkning på Sabbath.
Beskriv Black Sabbaths sound. Hvordan skilte den seg ut?
Jim Simpson, tidligere manager Landet var oversvømt av bluesband. Alle hørtes og så helt like ut.
Alle hadde dongerijakke, og alle gitaristene spilte endeløse soli.
Vi ville bort fra det der, for alle hadde ambisjoner.
Vi jammet for å se om det kom noe ut av det, og endte opp med "Wicked World".
Vi syntes den var bra og prøvde oss på en til.
Den andre låta var "Black Sabbath".
Den var merkelig og annerledes, og vi spilte den på neste spillejobb.
Vi spilte den helt til slutt, og publikum ble helt ville.
De ropte: "Spill den en gang til!" Det gjorde vi. Vi spilte den tre ganger.
Vi skjønte at vi hadde noe ingen andre hadde.
Når vi skrev musikk sammen, prøvde jeg ved hjelp av trommene -
- å skape en atmosfære, bruke mye tam-tam- trommer for å understreke enkelte ord.
Da Ozzy sang "what is this that stands before me", kunne jeg spilt ...
Men det ville ikke funket.
Thomas Allom, tekniker, Black Sabbath De var nesten et jazzband. Hvis du hører hva Bill og Geezer spiller ...
Geezer spiller egentlig ikke rock, men nesten moderne jazz. Veldig avansert.
Men sammen med overveldende, tunge tekster og melodier -
- og Tonys fantastiske gitarriff.
Ved å kombinere Tony Iommis tunge gitar med Ozzys nifse vokal -
- og Bill og Geezers jazzinspirerte rytmer skapte Black Sabbath en helt ny sound.
Hvordan ble en så uvanlig sound tatt imot av plateselskapene?
Jeg tok med en demo til 14 ulike plateselskaper, og alle takket nei.
- Hvorfor ville de ikke gi ut plata? - Ingen låter på hitlistene hørtes sånn ut.
Sitter du i et snobbete, lilla kontor i hvit dress, ønsker du å høre noe trygt.
Og si til sjefen: "Jeg har noe som høres ut som Rolling ... Hva heter de? Stones?"
Jeg husker ett plateselskap. Vi var i Nord-England.
Vi måtte kjøre hele natta for å spille på en audition på en pub i London.
Ingen hadde sovet. Alle var utslitte. Fyren fra plateselskapet kom.
Vi begynte å spille, og han gikk rett og slett ut halvveis i andre låt.
"Hva er dette for noe søppel?" Det var slik de behandlet oss.
Men en talentspeider likte oss og fikk til slutt Vertigo til å gi oss platekontrakt.
Hvordan var førsteinntrykket ditt?
At de var et tungrockband. Etter hvert skjønte jeg at de var mye mer enn det.
Olav Wyper, grunnlegger, Vertigo Records Intelligente tekster om vanskelige temaer.
Musikalsk sett var de strålende.
Etter konserten overtalte jeg dem til å komme til oss.
Alt skjedde så fort. Den første plata kom på 13.-plass på listene.
Vi visste ingenting om det, men hørte på radioen i bilen:
"Inn på 13.-plass: Black Sabbath".
"Hva? Er det et band til som heter Black Sabbath?"
Plata ble solgt i 5200 eksemplarer den første uka.
Da la vi ut på et korstog. Vi visste vi hadde noe spesielt. Nå var det alvor.
Var det dette bandets musikk som skulle bli kalt tungrock?
Bruce Dickinson, vokal, Iron Maiden Skal jeg nevne ett band og én plate, så er det den første Sabbath-plata.
Den inspirerte en hel generasjon ungdommer som 5-6 år senere -
- dukket opp som tungrockband.
Black Sabbath var bandet som først definerte tungrock for meg.
Slash Som for alvor hadde en tung tilnærming til musikken som virket ekte.
Så dere på dere selv som et tungrockband?
Vi regnet oss for å være et hardrockband. Det var det vi likte.
Første gang jeg hørte noen kalle det heavy metal, var i en konsertanmeldelse -
- hvor det stod at vi hørtes ut som metallskrammel.
Ingen snakket om tungrock på den tiden. Vi var bare et tungrockband.
Uten å være klar over det fant de opp en ny sjanger.
Black Sabbath så ikke på seg selv som et tungrockband.
Men musikere og fans gir Sabbath æren for å ha skapt en mørkere sound og stil.
Etter at Black Sabbath fra Birmingham la grunnlaget, -
- hvordan utviklet sjangeren seg da fokuset ble flyttet til London?
Black Sabbath og Led Zeppelin var ikke de eneste som gikk nye veier.
Bandet som gjorde hardrocken mye mer avansert, var Deep Purple fra London.
Den originale Mark I-besetningen var langt unna den tunge sounden de er kjent for nå.
Jeg spurte trommeslager Ian Paice om opprinnelsen -
- og hvordan de ble et band som har inspirert skarer av tungrockband.
Hvordan var Mark II forskjellig fra Mark I?
I Mark I prøvde vi å være noen andre.
Ian Paice, trommer, Deep Purple Vi prøvde å være som Vanilla Fudge og spille andres låter med stort arrangement.
Med Mark II innså vi at det ikke var vits å være et annenrangs Vanilla Fudge.
Det var viktig å bli nr. 1 som seg selv.
Jon Lord, keyboard, Deep Purple Vi hadde noe bra og spennende, men det var ikke helt den riktige støyen.
Uheldigvis for Nick Simper og Rod Evans konkluderte vi med at det var deres feil.
De kunne ikke hjelpe Paice, Blackmore og meg selv til å finne ut hvor vi ville.
Hvordan forandret du og Ian bandets sound?
Roger Glover, bass, Deep Purple Ian og jeg var låtskrivere og kompanjonger.
Paice, Ritchie og Jon var utrolig dyktige musikere. De beste jeg hadde spilt med.
Vi fikk en kombinasjon av deres raffinement og våre enkle låter.
Jeg tror det var nøkkelen.
Ritchie var riffmesteren - en kompleks gitarist som lærte seg å spille enkelt.
Men å skrive noe enkelt og unikt er svært vanskelig.
Hvorfor var Purple så viktige for deg?
Ritchie Blackmore er grunnen til at jeg ble gitarist. Jeg var på en konsert.
Phil Collen, gitar, Def Leppard Han smadret gitaren og spilte helt hinsides bra.
Bruce Dickinson, vokal, Iron Maiden Jeg hadde aldri hørt noen lage sånne lyder på gitar. Det var Clapton som var "gud".
Men Clapton var tam sammenliknet med Ritchie.
Det var lyden av Pan som danset omkring i hjernen din.
Mark II-besetningen bestod av Gillan, Glover, Paice, Blackmore og Lord.
De ga ut tungrockklassikeren "in Rock".
Noe av det som gjorde "in Rock" unik, var Jon Lords tordnende hammondorgel.
Første gang jeg ble klar over orgelets muligheter, var i "Hard Lovin' Man".
Det var første gang jeg slapp meg løs i studio.
For å se hva dette beistet kunne gjøre.
Jeg liker hammondorgelets anvendelighet.
Opprinnelig et kirkeinstrument som jazz- og bluesmusikere hadde tatt i bruk.
Jeg hadde klart å smette det inn i et hardrockband.
Jeg ønsket å frigjøre orgelet fra å være noe som bare var i bakgrunnen, -
- til å være det som skapte den harde sounden.
Her hadde jeg endelig noe som kunne konkurrere med Ritchie.
Det som skilte dere fra andre tungrockband på den tiden, som Sabbath og Zeppelin, -
- var musikkens kompleksitet og vidstrakthet.
Vi mente at improvisasjon var en del av musikken, og ofte måten vi skrev låter på.
Dave Lewis, forfatter Purple-konsertene var spesielle, og ingen var like.
Improvisasjonen var det som skilte dem fra de andre bandene.
Sabbath drev ikke med det. Ikke mange andre heller.
Vi hadde en fantastisk frihet i å kunne gå ut på scenen og si til publikum:
"Hold dere fast. Vi vet ikke hva vi skal gjøre, men dere kommer til å like det."
Deep Purple var ikke bare improvisatorer.
"Smoke on the Water" inneholder tungrockens mest kjente riff.
Hva er historien bak riffet? Hva syns medlemmene om å bli kalt tungrockpionerer?
Ritchie begynte å spille et riff. Jeg vet ikke om han kom på det der og da.
Vi hengte oss på og laget et arrangement. Alt tok fire minutter.
Vi hadde et forbløffende enkelt og fengende riff.
En snedig akkordrekke og en historie . De fleste store låter forteller en historie.
Det var Ian og Rogers geniale idé: "Platestudioet er brent ned til grunnen."
"La oss fortelle hele denne historien."
Den appellerte på tvers av sjangergrenser og gjorde dere mer populære.
Jeg er den dag i dag forundret over at en låt om en så spesifikk hendelse, slo an.
Overalt sier folk til meg: "Det var det første jeg spilte på gitar."
Musikkforretninger skriver "Ingen 'Smoke on the Water' eller 'Stairway to Heaven'".
En flott kompliment.
- Så dere på dere selv som et tungrockband? - Vi var et hardrockband.
Tungrock er én del av det vi og et par andre band skapte.
Den slemme siden av det vi gjør.
Men vi gjør også mye som ikke har noe med det å gjøre.
Jeg har alltid følt at Purple fremdeles har ett bein innenfor bluesen.
Jeg kan være enig i at Purple er en av tungrockens gudfedre.
Men jeg vedkjenner meg ikke farskapet. Det var ikke oss.
Deep Purple, Sabbath og Zeppelin var sentrale i utviklingen av tung musikk, -
- men de definerte ikke sounden sin som tungrock.
Hva var det neste som skjedde i utvik- lingen av 70-tallets hardrock i England?
Etter Black Sabbaths, Led Zeppelins og Deep Purples nyskapende plater -
- endret den britiske hardrocken seg.
Hvorfor forlot disse bandene sin ikoniske aggressive sound?
Etter "Master of Reality" ønsket vi en annen sound.
Vi kjøpte keyboard. Tony begynte å bli god på piano. Vi ville eksperimentere mer.
På "Vol. 4" og "Sabbath Bloddy Sabbath" ville vi bruke mer tid i studio.
Vi hadde nok penger til at vi kunne bruke mer tid i studio i stedet for å turnere.
Alle vokste og ble fortsatt inspirert av andre artister.
Vi tok farvel med de tre første platene.
Alt dreide seg om låta. Trengte vi koring, la vi på det.
Jeg spilte rørklokker.
Vi hadde svært få motforestillinger mot andre instrumenter og nye ideer.
Hvorfor begynte disse bandene å utforske nye sounder og gå i nye retninger?
John Ingham, journalist Etter en stund blir det slitsomt å bare spille de samme riffene.
Man får lyst til å utforske nye ting. Sabbath brukte keyboard på en plate.
Man kommer til et punkt hvor man ikke bryr seg om hva andre syns.
Dere jobbet med den legendariske progrockprodusenten Rick Wakeman.
Hvordan var det?
Vi hadde jobbet med et keyboardarrangement i lang tid, men fikk det ikke til.
Både jeg og Tony prøvde oss, uten hell.
Vi traff Rick Wakeman på en bar. Vi spurte ham om råd.
Han kom til studioet og spurte: "Noe sånt som dette?"
Vi fikk ham til å spille keyboard for oss.
Rick forbedret musikken.
Jeg er glad vi spilte med andre artister på platene.
I stedet for å være redd for at vi gjorde for store endringer.
Vi var nødt til å bryte med mye av det vi opprinnelig var.
- Ta sjanser? - I aller høyeste grad.
Det andre tungrockbandet som endret sound tidlig på 70-tallet, var Deep Purple.
Uenigheter innad i bandet førte til en ny besetning -
- med den R&B-inspirerte duoen Glenn Hughes og David Coverdale.
På hvilken måte var det du gjorde, annerledes enn bandets tidligere sound?
David Coverdale, vokal, Deep Purple Jeg la inn litt soul. Mine tre mest spilte plater var av Sly and the Family Stone, -
- Donny Hathaway og Stevie Wonder.
Jeg var stor hardrockfan, men jeg prøvde å legge inn litt blues.
Jeg så dem da de var på topp med "Machine Head". De var interessante og unike.
Glenn Hughes, vokal/bass, Deep Purple Da jeg ble spurt om å bli med, var det ikke musikken som fristet.
Men siden David skulle begynne samtidig, -
- ville låtskrivingen og sangen foregå på en annen måte.
Jeg ville ikke gå bort fra den angstfylte tungrocken, -
- men bandet gjennomgikk store endringer.
Band som Purple, Zeppelin, Sabbath og Spooky Truth hadde holdt på siden 68-69.
72-73 var nesten en generasjon senere.
Alle var veldig berømte og rike. De kjører limousin og bor i toppleiligheter.
Rock ble behandlet som klassisk musikk.
På midten av 70-tallet ledet ikke Purple og Sabbath lenger an innenfor tung musikk.
Tomrommet ble fylt av en helt ny sound for neste generasjons rockefans - glamrock.
Med musikken fra slutten av 60-tallet fulgte det ingen spesiell stil.
Ikke mange av disse bandene hadde noen visuell image.
Andy Scott, gitar, Sweet Samme frisyre, nese ... Man så ikke annet.
På slutten av 60-tallet pyntet de kommersielle rockebandene seg.
Det var her band som Sweet kom inn.
Chris Welch, journalist Glamrock var stort i Storbritannia. Band som Sweet hadde en tungrockaktig stil.
Alt var basert på gitarer, bass og trommer.
Samtidig tok de etter Marc Bolans og David Bowies feminine rockestil.
De hadde flere hits, noe som ergret Zeppelin og Purple.
Hvorfor gikk fansen bort fra "vi skal forandre verden"-mentaliteten -
- til "vi vil bare gå konsert og ha det gøy"?
Det var tøffe tider i England med demonstrasjoner og streiker.
Når sånt skjer, fylles pubene.
Folk ønsker å komme seg bort fra alt som skjer i livet deres.
Vi var en ventil for frustrasjonen deres.
Glamrock var en stor motegreie. De unge var ikke opptatt av krig og ødeleggelser.
De tenkte mer på den neste plata fra David Bowie eller T. Rex.
Det var partymusikk.
Tungrocken havnet i skyggen av glamrocken, -
- men Ritchie Blackmore blåste nytt liv i den på midten av 70-tallet.
Hans nye band Rainbow var noe helt annet en funkinspirerte Purple.
Hvorfor dannet han Rainbow og gikk tilbake til en tyngre sound?
Hvorfor forlot Ritchie Purple for å gjøre noe tyngre med Rainbow?
Jeg tror ikke Ritchie likte det Dave, Paice og jeg gjorde.
Jon Lord spilte nå Fender Rhodes-keyboard. Allerede under "Stormbringer" -
- fikk Ritchie for seg at han ville lage Bach-inspirert middelaldermusikk.
Jimmy Bain, bass, Rainbow Jeg satte på "Stormbringer" i limousinen. Han kastet den ut vinduet.
Han likte ikke Purples musikk fra den perioden.
Fra første øvelse var han fast bestemt på at han ville ha en råere sound enn før.
Hvordan var Ritchie inspirert av klassisk musikk?
Tony Carey, keyboard, Rainbow Han var født 500 år for sent. Han elsket 1500-tallsmusikk, men i 130 dB.
Han spilte en gang en fantastisk solo i en arabisk skala på en Stratocaster.
Jeg hadde aldri hørt maken.
I tillegg til Blackmores middelalderske gitarsound -
- hadde Rainbow også en av tungrockens mektigste vokalister, Ronnie James Dio.
Jeg fikk heldigvis møte ham noen år før han døde i 2010.
Musikken min har alltid handlet om mannen i gata.
Ronnie J. Dio, Deep Purple / Black Sabbath Siden tungrocken er blitt sett ned på, berører den folk som blir sett ned på.
Det har alltid vært det jeg har skrevet om.
Han hadde en helt egen stemme.
Han var den første som kombinerte tarotkort, trolldom, Ringenes herre, -
- en knyttneve rundt en regnbue, hele denne fantasy-greia, med hardrock.
Drager, middelalder og alt du ser rundt huset mitt, er en del av meg.
Som liten leste jeg masse om drager, riddere og jomfruer i nød.
Store sciencefictionverk, Edgar Rice Burroughs.
Jeg ville gjenskape disse bildene.
Jeg bestemte meg for å bruke denne fantasy-verdenen når jeg skrev.
Jeg vil at folk skal bruke fantasien og skape sine egne drager.
Dio var først ute med fantasy-imaget som mange av dagens tungrockband har.
Men det første bandet kalte seg selv et ekte tungrockband, var Judas Priest.
På hvilken måte var "Rocka Rolla" og "Sad Wings of Destiny" ulike plater?
Rob Halford, vokal, Judas Priest Vi ble voksne veldig fort.
Noen låtene fra "Rocka Rolla" var en fast del av repertoaret.
Da vi spilte inn "Sad Wings", hadde vil blitt mer voksne.
Sounden var mer metallisk enn på de første Sabbath-platene.
Chris Tsangarides, produsent Ja, de ble spilt inn på null komma niks. De ble i praksis spilt inn live.
Man la kanskje på vokalen til slutt.
"Sad Wings" tok flere måneder og er orkestrert.
I stedet for fioliner og orkesterinstru- menter har vi trommer, gitarer og bass.
Hvis man arrangerer dem som man gjør i klassisk musikk, får man tungrock.
Christopher Knowles, forfatter Judas Priest representerer et tydelig skritt bort fra tungrockens bluesrøtter.
Akkordskiftene er ikke basert på bluesens 12-taktersskjema.
Deres særegne tungrock har ingen forløpere, men er nå en egen stil.
Hvordan kom dere på å bruke to gitarer, noe som nå er blitt deres varemerke?
Bandet Wishbone Ash hadde to gitarister.
K.K. Downing, gitar, Judas Priest Det virket som en god idé.
Lyden ble fyldigere. Nesten en stereoeffekt på scenen.
Det var band før Judas Priest som hadde to gitarer.
Martin Popoff, forfatter Men de var helt atskilt. Brad Whitford og Joe Perry, Keith Richards og gitaristen.
Tvillinggitarene som kverner på et solid riff, er noe som kommer fra Judas Priest.
Scott Ian, gitar, Anthrax Jeg hadde aldri hørt noe sånt før. Tipton rev hodet av deg.
K.K. var gærningen.
Han holdt Flying V-gitaren slik og spilte med vibarm på denne måten.
Judas Priest innførte også stilen som skulle bli tungrockkulturens uniform.
Én ting er musikken, noe annet er det visuelle, -
- som alle på kloden kan kjenne seg igjen i.
Stilen gjenspeiler musikken.
Jeg går kun i svart. Jeg går aldri i annet enn svart.
Mange av de andre bandene gikk fremdeles i dongeri og andre ting.
Men vi følte at dette var noe stilig.
Publikum skjønte at dette var nytt. Dette var tungrock.
De tre store identifiserte seg aldri med konseptet tungrock.
Men dere tok det til dere.
Det var ikke det at folk ikke ville innrømme at de spilte tungrock.
Men vi i Priest har alltid vært stolt av det.
Vi tror på oss selv og vet hva vi vil.
Helt fra begynnelsen av har vi i Judas Priest ønsket å være et tungrockband.